Гіпносугестія в посиленні статевого потягу. Клінічне спостереження
##plugins.themes.bootstrap3.article.main##
Анотація
У статті повідомляється про ослаблення статевого потягу, яке зумовлене психогенними чинниками. Високоефективною в лікуванні гіпоактивного статевого потягу може бути гіпносугестивна корекція.
Наводиться клінічне спостереження, де 32-річна заміжня пацієнтка, мати двох дітей, звернулася по допомогу зі скаргами на «відсутність» лібідо протягом 8 років, що поєднується з невеликим компонентом сексуальної аверсії (коли чоловік обіймає, то її «струмом б’є»), але переважно йдеться про «відсутність» статевого потягу.
У ході подальшого опитування з’ясувалося, що в даний час статевий потяг достатньо виражений (але слабший, ніж був до виникнення сексуальних проблем з чоловіком) і виникає 1 раз на 2 тиж. Якщо два тижні не займаються сексом, то в неї бажання виникає самостійно. Власна сексуальна потреба її цілком влаштовує. Водночас пацієнтка скаржилася на розлади сну.
Жінка зазначила, що у перші роки життя у шлюбі потреба у сексуальних контактах виникала практично щодня. З 2002 до 2007 рр. їй зробили більше 8 абортів. Тоді щоразу при інтимній близькості з чоловіком хвилювалась, що в результаті доведеться робити аборт. З 2007 р. по сьогодні під час статевого акту використовують презервативи.
Діагностика цього випадку ґрунтувалася на двох існуючих класифікаційних підходах: з урахуванням (DSM-V та МКХ-11) і без урахування (МКХ-10) критерію наявності клінічно вираженого дистресу, зумовленого наявною сексуальною проблемою.
Хворій була проведена гіпносугестивна корекція: 1) посилення статевого потягу пацієнтки за допомогою 10 сеансів гіпносугестії; 2) роз’яснення чоловікові пацієнтки, що навіть у здорових сексуальних партнерів може бути різна потреба в сексуальній активності.
У результаті проведеного лікування статевий потяг у жінки виникає 2–3 рази на тиждень, нівелювалася сексуальна аверсія і повністю нормалізувався сон. Через 7,5 року після закінчення корекції проведено контрольне опитування. Пацієнтка повідомила, що у них із чоловіком у сексуальному плані все гаразд.
##plugins.themes.bootstrap3.article.details##
![Creative Commons License](http://i.creativecommons.org/l/by/4.0/88x31.png)
Ця робота ліцензується відповідно до Creative Commons Attribution 4.0 International License.
Автори зберігають авторське право, а також надають журналу право першого опублікування оригінальних наукових статей на умовах ліцензії Creative Commons Attribution 4.0 International License, що дозволяє іншим розповсюджувати роботу з визнанням авторства твору та першої публікації в цьому журналі.
Посилання
Dennerstein L, Koochaki P, Barton I, Graziottin A. Hypoactive sexual desire disorder in menopausal women: a survey of Western European women. J Sex Med. 2006;3(2):212–22. doi: 10.1111/j.1743-6109.2006.00215.x.
Diagnostic and Statistical Manual of Mental Disorders. Fifth Edition. United States: American Psychiatric Association; 2013. 947 p.
Goldstein I. Current management strategies of the postmenopausal patient with sexual health problems. J Sex Med. 2007;4(3):235–53. doi: 10.1111/j.1743-6109.2007.00450.x.
ICD-11 International Classification of Diseases 11th Revision. Hypoactive sexual desire dysfunction HA00 [Internet]. ICD-11 for Mortality and Morbidity Statistics. (Version: 01/2023). Available on: https://icd.who.int/browse11/l-m/en#/http%3A%2F%2Fid.who.int%2Ficd%2Fentity%2F1189253773.
International Classification of Diseases (10th revision). Classification of diseases and behavioral disorders. Clinical descriptions and instructions for diagnosis. St. Petersburg: «ADIS»; 1994. 304 p.
Kocharyan GS. Hypoactive sexual desire due to physiological conditions, influences of social and psychological factors, disregard for sexual needs of a woman. Health Man 2022;82(3):56–65. doi: 10.30841/2307-5090.3.2022.270828.
Kocharyan GS. Diminished libido, its manifestations and definitions of hypoactive sexual desire disorder. Health Man. 2021;79(4):90–7. doi: 10.30841/2307-5090.4.2021.252407.
Kocharyan GS. Prevalence of diminished libido and hypoactive sexual desire disorder. Health Man. 2021;79(4):72–8. doi: 10.30841/2307-5090.4.2021.252399.
Meyer P. Testosterone therapy in female hypoactive sexual desire disorder. Rev Med Suisse. 2016;12(510):540–3.
Palacios S, Castelo-Branco C, Cancelo MJ, Vázquez F. Low-dose, vaginally administered estrogens may enhance local benefits of systemic therapy in the treatment of urogenital atrophy in postmenopausal women on hormone therapy. Maturitas. 2005;50(2):98–104. doi: 10.1016/j.maturitas.2004.04.007.
Palacios S, Graziottin A. Patient scenario: a 53-year-old woman with hypoactive sexual desire disorder. Maturitas. 2009;63(2):164–8. doi: 10.1016/j.maturitas.2009.05.002.